EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Stopp.
Stopp!
Si fra...
...det øyeblikket Jabroot er tilbake.
Ja, min herre.
- Hvordan gjorde du det, Tiuri? - Vet ikke.
Hvordan går det an?
Da vi mistet De røde rytterne i tåka...
-...var det også deg? - Vet ikke.
Munkene i cellen, jeg vet det var deg.
Ikke fordi jeg så det, men jeg følte kreftene.
Men hvordan?
Skal jeg fortsette å si jeg ikke vet? For det kan jeg.
Abbeden sa det kom innenfra.
Er det Eviellan?
Du vet virkelig ikke noe, du?
Er tiden inne?
Er det nå du drar nordover?
Du er fast bestemt på å levere brevet? Kong Favian blir vel fornøyd.
- Så du får belønning? - Er det alt du tenker på?
Svar, da.
Du stjal hesten min og ga meg til faren din,
bare for å finne veien din.
Nå bare glemmer du den?
Veien går ikke noe sted, men det gjør dét.
Du og jeg, Tiuri, jeg kjenner det allerede.
Vi blir ustoppelige!
Du er...
Overbevisende? Overtalende?
Uomtvistelig korrekt?
Skamløs.
Tar det som et ja.
Dette føles feil.
Kanskje de ikke fortjener hester.
Kanskje de er hensynsløse forbrytere.
- Tenkt på det? - Vi kan ikke bare ta dem.
- Vi er liksom riddere. - Ikke før vi henter Tiuri.
- Ristridin ba oss hjelpe. - Far sa han er forræder.
- Du sa han er en løgner. - Det gjorde jeg ikke.
Vel, jo. Det sa du.
Når han lyver, er han god. Ikke det samme som å si han er en løgner.
Faktisk...
- Ærlig talt... - Det er ikke...
- Jeg sa... - Samme det.
Forstår dere det ikke?
Ristridin, Fantumar, de andre, de bryr seg ikke om oss.
Hvis vi har Tiuri, har vi noe å forhandle med.
Da må vi ha hester.
Alianor?
Vent, Alianor.
Til hest!
Følg dronningen, hun er ubeskyttet.
Alianor?
Forsiktig, Deres Nåde. Broren din blir skuffet om varene ankommer skadet.
Sikkerhetsrisiko er ikke noe å le av, Deres Høyhet.
Du er den eneste risikoen her.
Skogen er kjent for uhumske typer.
Jeg har jaktet her hele livet.
Den meste uhumske jeg har møtt, er faren din.
Du må vite at jeg vil protestere så mye jeg kan mot kongen.
Han er respektløs, og planen hans...
Vær så snill...
...ikke gjør det.
Jeg er ikke sint på din fars manérer eller plan....
...men fordi jeg ikke kom på det først.
- Hva gjør du? - Ikke vær så prippen.
Du og jeg er bare brikker
som skal ofres i et politisk sjakkspill.
Det er min tur.
- Det blir din snart nok. - Frøken...
Mitt råd er at vi smir mens jernet er varmt.
Jeg kan ikke være med på dette.
Kom uti.
Jeg er ikke god til å svømme.
Om du får problemer...
...redder jeg deg.
Og du er for oppblåst til å drukne.
Ble du våt i håret?
Ja.
Så sjamanens kone fikk et barn...
...og barnet er borte?
Ja, min herre.
Finn dem, Jabroot.
Og legg dem i graven igjen.
Er du sikker, min herre?
Krigen er over.
Kanskje slaktingen også kan være over.
Alle kamper jeg har kjempet...
...alle liv jeg har tatt...
Det har vært i fredens navn.
Likevel lider verden.
Men når blodmånen stiger... vil lidelsen ta slutt.
For deg, meg, for alle.
Send ut jaktlag.
Finkjem landsbygden og finn sjamanens kone og sønn.
Ingenting skal stå i vår vei.
Vi har flaks.
Denne båten skal helt til Berlan.
- Da er det to dager til Unauwen. - Hva koster overfarten?
Glem det. Du har gjort din del, nå er det min tur.
Kom igjen.
La meg få se pungene deres.
Vi tar alt. Gullstykker,
sølvstykker, til og med kobberstykker.
Uten noe, får du ikke være med!
Vær hilset, kaptein.
For et flott skip du kommanderer.
Vis meg pengene.
Eller vil du ha dusøren prins Viridian gir deg
når vi leverer denne utmerkede hjemkomstgaven?
- Hun har ikke penger, send dem vekk. - Så du er ikke interessert i denne?
Hvordan vet jeg han ikke dreper oss?
Eviellan.
Morsomt fra en svindler som deg.
Damen med passasjerene, hesten i spygatten.
Og du blir med den.
- Han sover ikke med dyrene. - Da blir han ikke med.
Jeg bryr meg ikke. Kom igjen.
Pass på, frøken.
Pass på selv.
- Jeg tar den tilbake når du er klar. - Hva?
Ringen min.
Jeg aner ikke hva du prater om.
Ser man det.
Tiuri blir voksen.
Buskap under dekk!
Jeg finner deg.
Jeg gjemmer pungen.
Bra nok for meg, er bra nok for deg.
Jeg er ikke redd.
Å.
Vel, bra.
- For jeg kan trylle. - Det er mye slikt rundt omkring.
Milou?
Gudskjelov.
Der er du.
Beklager forstyrrelsen.
Jeg kan trylle.
Jeg kan få båten til å bli borte.
Selvsagt kan du det, kjære.
Kan du trylle?
Det kan hun.
Hun kan trylle.
- Skal dere til Unauwen? - Ja, dessverre.
Mannen min vil se Viridians seiersstolte tilbakekomst. Han er en beundrer.
Jeg? Jeg håper det ikke blir bråk.
- Tror du det blir det? - Hvem vet hva Viridian ønsker.
Om han har fredelige hensikter...
...hvorfor er ikke hæren oppløst?
Kom, lille tryllekunstner. La oss finne faren din.
Når kan vi stjele hestene?
Når de slukker lyktene og legger seg.
Jeg fryser baken av meg.
- Fortell en historie, Fol. - Hvor gamle tror du vi er?
Du vil elske historiene hans. De er kjempeskumle.
- Ikke sant, Foldo? - De er sanne.
Det gjør dem skumle.
Og ingen er mer sanne... enn eventyret om Amaris...
...og trolldommen som besatte henne.
Trolldom finnes ikke. Er vi fra Eviellan, eller?
Om trolldom kan flyte i årene dine, vet du det ikke
før det skjer.
Det var det som skjedde med Amaris.
Hun var så vidt åtte,
og bodde i et lite hus dypt inne i skogen, med moren som elsket henne høyt.
En dag hadde hun samlet ved.
Da hun endelig kom hjem, var det mørkt.
Det lille huset var merkelig stille.
Ingen ild i peisen,
ingen stuing i gryta.
"Mor?" ropte Amaris.
Morens stemme svarte: "Jeg er i kjelleren."
Det var rart.
Kjelleren deres var mørk og kald, og alle hatet å gå ned dit.
Moren ropte igjen: "Jeg har funnet noe, kom fort."
Amaris tente et lite stearinlys,
åpnet døren til kjelleren...
...og gikk ned.
Det lille stearinlyset lyste så vidt opp det fæle mørket.
"Ikke vær redd, mitt barn",
ropte morens stemme i mørket.
Da Amaris nådde siste trappetrinn...
...og følte den kalde, våte jorden under føttene...
...ble lyset blåst ut.
Og det var da...
...hun hørte det.
Hørte hva?
Inngangsdøren...
...som ble åpnet der oppe...
...og morens stemme...
...som sa...
"Amaris, jeg er hjemme."
Hva gjorde Amaris?
Hun kunne ikke gjøre noe.
Hva enn som var der nede, hadde henne nå.
Endelig fikk Amaris tilbake stemmen. "Mor, jeg er i kjelleren! Fort!"
Moren skyndet seg ned med et stearinlys.
Men jenta hennes var borte.
Forsvunnet for alltid.
Hvor var hun?
Det vet ingen.
Men hun er der ute et sted...
...helt alene.
Neste gang du går i skogen,
og får følelsen av...
...at noen ser på deg,
vær veldig, veldig forsiktig.
Det kan være trolldommen...
...som venter...
...på å ta deg!
Gråter du?
Hold kjeft.
Tiuri?
Folk snakker. Om hva Viridian vil gjøre når han kommer hjem.
Det brevet kan være enda viktigere enn jeg trodde.
Jeg vet det er viktig. Har alltid visst det.
Belønningen vår blir enda større.
- Der begynner hun igjen. - Hva skal det bety?
Alt handler ikke om penger.
- Alt handler ikke om fortjeneste. - Der begynner han igjen.
Om alle bare tenker på seg selv, blir verden fæl.
Verden er fæl.
Da må folk som oss gjøre noe med det.
Kanskje det krever mot du ikke har.
- Jeg er ikke redd for noe. - Jo, det er du.
Derfor er du her og tenker på dusøren, i stedet for på veien og finner moren din.
- Du var for lenge med munkene. - Du er reddere enn meg. Det sier litt.
Redd for at når du finner henne...
...vil hun ikke være som du håper.
Eller enda verre...
Du er ikke som hun håper.
Se!
Trollmannen Slupor!
Åndemaner fra dødsriket!
Gi sjenerøst,
jeg har studert det forheksede landets svarte kunster.
Dere kjenner dets navn, men få tør uttale det.
Eviellan!
På reisene mine...
...har jeg sett dødens slange!
Jeg har drukket fra blodets elv!
Og jeg har snakket
med de hevngjerrige, døde sjamanene, drept av prins Viridian.
Stemmene deres skriker etter hevn!
Finn gutten! Gjennomsøk hver centimeter!
Røde ryttere!
Gjennomsøk skipet!
Gjem deg!
- Hvor er Eviellan-gutten? - Med hesten!
Hvor er han?
Hent Ardanwen. Vi må av båten.
Du skal ingen steder.
Trodde du var et enkelt besvær.
Du har vokst...
...til å bli en stor irritasjon.
- Hva driver du med? - Denne veien!
Ardanwen, vent!
Ikke så fort!
Jeg lurer på...
...hvor er talismanen fra?
Den tilhørte min far.
Sjamanblod.
Var faren min sjaman?
Du har spørsmål, jeg har svar.
Først...
...må vi av skipet.
Du vet aldri når du fort må komme deg vekk.
- Har De røde rytterne jaget deg? - Verre.
Publikum som vil ha pengene sine.
Jeg vet du er der ute!
Vi må vekk.
Dette er ikke over!
- Hvor er Lavinia og Ardanwen? - Kom!
Hva er det?
Jeg...
...blør.
Jeg har deg.
Farvel, Tiuri!
Takk for avskjedsgaven!
Vi må stoppe.
Hysj. Ro deg ned.
Vi må tilbake og finne Lavinia.
Kan ikke svømme!
Hva skjedde?
- Den fandens hesten drepte meg nesten. - Ardanwens spesialitet.
Er du skadet?
Ardanwen.
Du kan ikke ri. Vi må stoppe blødningen først.
Det er en hule i nærheten, med urter jeg kan lage omslag av.
- Vi må skynde oss før de er her. - Vent. Hva tjener du på dette?
- Han reddet livet mitt. - Jeg vet det.
Men hvorfor?
Du er rent eviellansk. Det vet jeg.
Jeg er bare en disippel av deres rike kultur.
Med ansiktsmaling og billige triks. Mer bedrager enn disippel.
En kyniker. Bra.
Det gir heltene bakkekontakt.
- Tror du han er en helt? - Ja. Et mørke er på vei.
Et mørke som tar alt.
Når det kommer, kan bare én ting stoppe det.
Du ser på meg.
Når stormskyene samles, vil en helt reise seg,
med kraften til å stå imot.
Du har sjamanblod, Tiuri.
Du er den helten.
Vent, vi må dra.
Han er helt gal. Du vet vel det?
Jeg liker deg, unge dame.
Jeg liker deg godt.
Kom igjen.
Vi har ingen tid å miste!
Hvem er snill jente?
Vi må skynde oss.
Om jeg må stjele hesten, skal den vite at jeg har gode hensikter.
Du skal ri den, ikke gifte deg med den.
Jeg vil heller ikke dette.
Iona har rett. Vi må finne Tiuri.
Hvorfor?
Så vi kan gi ham til Fantumar?
Kom igjen!
Tyver!
Ta en hest!
Kom igjen!
Mordere!
Hei, det er min hest!
Stjeler du fra en olding?
Gjennom regn og sludd, blod og snø
Red den berømte Jusippo
Ved hans side red hans slitsomme lillebror
- Holder du aldri munn? - Dette vil du like.
Iona, alltid klar for duell
Kjære Foldo, lar seg ikke lure
Bak dem red en dust på et muldyr
Ikke morsomt. Og han er ikke et muldyr. Jeg tar hesten din, Piak.
- Det gjør du ikke. - Jo. Denne er for liten for meg.
Da burde du stjålet en større en.
La oss slå leir.
Nei.
Vi har ridd hele natten.
Vi er langt bak ham, så vi fortsetter.
For lenge siden, kjempet jeg i Eviellan-krigene.
Det kostet meg min ungdom og min uskyld.
Men til gjengjeld fikk jeg en forståelse av Eviellans virkelige kraft.
Kraften jeg merker hos deg, Tiuri.
- Hva slags sted er dette? - Et sted ingen finner oss. Fort.
Om Tiuri er helten legenden nevner, må moren hans også ha visst det.
- Hvorfor sa hun ikke noe? - For å beskytte ham.
Mot skjebnen.
Men den har funnet ham nå, og kan ikke unngås.
Tiuri.
Denne veien.
Legg ham her.
Det er vann i bøtta.
Disse hulene er eldgamle.
Fra før Dagonauts tid...
...og før Unauwens.
Før det fantes riddere og konger.
Da det bare fantes ett land.
Én makt.
Eviellan.
Ja.
Dette har alltid vært et helbredelsens sted.
Han er trygg her.
Vi trenger gullris og ryllik.
Det finnes i utkanten av skogen.
Hva venter du på?
- Det går bra. Gjør som han sier. - Jeg blir ikke lenge.
Hold et øye med ham.
Mineraler hjelper deg med å begrense kreftene under seremonien.
Hvilken seremoni? Jeg forstår ikke.
Nettopp.
Kraften må forstås om den skal bli kontrollert.
Tror du alle med kraften kan bruke den?
- Først må du mestre den. - Seremonien er en del av helbredelsen min?
Seremonien er en del av verdens helbredelse.
Jeg takker gudene for at du kom hit, og ikke til Viridian.
Om han fortærte deg...
...ville oppgaven vært umulig.
Fortærte meg?
Eviellan-sjamanene ble ikke bare drept.
Først stjal vår edle prins kreftene deres.
Brente det ut av sjelene deres og tok dem selv.
Men den største premien rant gjennom fingrene på ham.
Du.
"Brente det ut av sjelene deres?"
Ja, det er mulig, for de som har studert slikt.
Krefter...
...kan overføres fra én person til en annen.
Det er selve kreftene som er viktig.
Ikke karet som rommer dem.
Spesielt om karet ikke er verdig.
Lavinia!
Det er for sent for slikt.
Lavinia!
Og nå setter vi i gang!
Lavinia!
- Jeg klarte det! - Nei.
Iona klarte det.
- Det er bare jenta. - Ser du?
Jeg hadde tatt Tiuri.
Sier idioten som stjal et muldyr.
- Det er ikke et muldyr. - Beklager.
Hold kjeft og skjær meg ned!
- Selvsagt. - Vent.
Hvor er Tiuri?
Jeg vet ikke hvem du er, men jeg forteller ingenting
før dere skjærer meg løs!
Vi har ikke tid, Tiuri er i fare.
Han er i fare, ja.
Vi er faren.
Vi er fareridderne.
Seriøst, Arman. Du er patetisk.
- Ikke si det! - Hva foretrekker du?
Hallo!
Ja, selvsagt.
Spytt ut, da.
Hvor er Tiuri?
Ikke bare stå der, ri etter henne!
Å overføre kreftene dine til meg tar ikke lang tid.
Ilden... frigjør dem fra ditt uverdige kjød.
Så kan jeg endelig fortære dem,
og bli helten du aldri ble.
Lavinia!
Tiuri!
Lavinia!
Det ser ikke bra ut.
Tiuri!
- Tiuri! - Lavinia!
- Vi må hjelpe ham. - Tiuri!
Ingen vei inn.
Brenn vekk kjøttet!
Frigjør kreftene hans!
Bruk dem!
Bruk kreftene til å redde deg selv!
Nei!
Ferdig!
Kreftene er mine!
Hva?
Det er ikke mulig.
Nei!
Du klarte det.
Hva gjør dere her?